Николай Язиков
Скучае воинът без война…

Превод от руски: Добромир Тонев, —

chitanka.info

Скучае воинът без война,

за скъп чеиз — девойки млади,

съпруг — без своята жена,

а господарят — без паради.

Аз, мразещ всяка суета,

с душа на музите подвластна —

защо скучая? Без мечта

съм аз, невдъхновено гасна…

И без душа останал аз —

тъй както без лулата вярна

студента — мъкна час след час

тъгата си нелицемерна.

И в тази тъжна тишина

аз бъркам пак с ръка несмела

във джоба, пуст като страна,

която битка е помела.

А случваше се да гори

и моята лула богато

и музата да ме дари

със стихове от чисто злато…

Възторзите ми — проумях! —

били са сънища приятни.

И спомен е тютюнът, ах,

със радостите ароматни.

Стоя самотен — от света

и мен самия недоволен.

Не пиша аз и не чета,

и здрав съвсем, съм като болен.

Тъй вечно чакащата бал,

ала увехнала Лейла

стои, обзета от печал,

без червила и без белила.

Не могат да я веселят

ни пищна дреха, ни наслада.

И в сведения взор блестят

горчиви сълзи от досада.

13 октомври 1823

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.